PO ROMANU WILLIAMA LANDAYA
Ja. Živjo, Joanna.
Ne, v redu je.
Kaj se dogaja?
Kaj?
Kdaj?
Laurie.
Ljubica.
Kaj je?
Konec je.
- Kaj? - Priznal je.
Patz.
- Ne... - Joanna je klicala.
Leonard Patz se je sinoči obesil.
Rifkinom je pustil sporočilo s priznanjem.
Potrdili so njegov rokopis.
Si prepričan?
Ja.
Vem, da se ne zdi resnično, a je.
Joanna bo še danes zahtevala umik obtožbe.
O, moj...
Bila sem... Mislila sem...
Nikar.
Ni več važno.
Konec je.
Jacob.
Zbudi se.
Nekaj ti morava povedati.
Vstanite.
Posluh, prosim.
Predseduje sodnik French.
Sodišče zdaj zaseda. Sedite.
Dame in gospodje porotniki, ob osmih zjutraj
je tožilstvo opustilo tožbo
proti obtoženemu Jacobu Barberju.
To je posledica nedavnih dogodkov,
s katerimi boste kmalu seznanjeni.
Naj obtoženi vstane.
Vidim, kako zelo si želiš oditi od tod.
Prvi bom izrekel
besede, ki si jih ti in tvoja družina brez dvoma želite slišati.
Jacob Barber, svoboden si.
Jacob Owen Barber, v primeru obtožbe št. 08-44-07
je sodišču naloženo, da vas oprosti te obtožbe
in lahko prosto odidete.
Vrnjena vam bo varščina. Postopek je ustavljen.
Opravili bomo interno revizijo
in objavili podrobnejšo izjavo.
Trenutno želim izraziti obžalovanje nad tem,
kar sta morali prestajati družini Rifkin in Barber.
Upam, da bo ta razplet obema nudil tolažbo.
Hvala. Brez vprašanj.
Seveda smo navdušeni nad razpletom.
Ta družina pa je prestala veliko.
Prosim, da spoštujete njihovo zasebnost
in jim dovolite, da se v miru postavijo na noge. Najlepša hvala.
Jacob, kako se počutiš?
Odlično.
G. Barber, boste vložili civilno tožbo proti oddelku?
Ga. Barber, sem!
- Joanna, nimam besed zahvale. - Oh, prosim te.
Andy ima prav. Brez tebe tega ne bi preživeli.
Največ, kar bi lahko iztržila, je oprostilna sodba.
Tole pa je tisočkrat boljše.
To je dokaz nedolžnosti.
- Čestitam, mladenič. - Hvala, Joanna.
Vem, da je bilo hudo.
Toda nekega dne boš ugotovil,
da si doživel nekaj, kar doživi le peščica ljudi.
Oče.
- Vem, da si bil ti. - Hej, hej, hej!
Vem, da si bil ti! Vem!
- Pustite me! - Si v redu?
Kaj naj naredim z njim? Ga držim do prihoda policistov?
Ne!
Ne.
Izpustite ga.
Prosim.
Poberi se.
Ni bil on, Dan.
Si v redu, mali?
Kdo si?
Prijatelj tvojega očeta. Prosil je, naj pazim nate.
Čestitam.
To je tvoj srečen dan, mali.
Sedi v avto.
Kasneje te pokličem.
Hvala.
Vse za Billyja.
Pozdravi očeta v mojem imenu.
Prost si. Bravo!
Nasmehni se, Jacob. Nasmeh.
To so prvi posnetki družine Barber
po vrnitvi v njihov dom v Massachusettsu
po presenetljivem razpletu dogodkov na sodišču.
Sojenje, ki je pritegnilo toliko ljudi.
Vidite, da so nasmejani, in kdo bi jim zameril.
Družina Barber lahko končno preživi nekaj časa skupaj
in proslavi današnjo odločitev sodišča.
Jasno se spomnim tistega dne.
Zdelo se je neresnično.
Resnično je bilo.
Seveda.
In potem? Kaj?
Je bilo spet vse normalno?
Ne.
Običajnost za nas ni več obstajala.
Bilo je samo prej...
in potem.
Skuhal bom kavo. Boš?
Hej.
Kaj se dogaja?
Ko je na sodišču
Derek prebral zgodbo, sem bila prepričana.
Na čuden način mi je skoraj odleglo.
Pomislila se, da zdaj vsaj vem.
Kakšna mati tako misli o svojem otroku?
Pod hudim stresom sva bila.
Zgodba je pretresla tudi mene. Bolj, kot sem pokazal.
Odmisli vse to.
Trudim se.
Vedeli smo, da tukaj ne moremo več ostati.
Hoteli smo začeti znova. Ugotoviti smo morali, kje.
Laurie so ponudili službo v Koloradu.
Zanimalo jo je, a se ni hotela prenagliti.
Vedeli smo, da nas bo zgodba spremljala povsod,
zato smo se odločili ostati tukaj,
kjer smo bili najmanj zaželeni.
- Hvala. - Takoj pridem.
Claudia Hoffman je potrdila našo rezervacijo.
Za kaj?
O, čisto sem pozabil.
- Kaj? - Mehika.
Vau. Zdi se večnost nazaj.
Moral bi slišati, kako živčno je zvenela.
Stavim, da res.
Božični teden je. Če hočemo odpovedati, moramo takoj.
Pojdimo.
Prosim, nikar.
Ne delajta tega.
Pojej do konca.
Kako si?
Radoveden.
Vedel si, da se bova slej ko prej morala pogovoriti.
Lahko bi opravila po telefonu, ampak...
Ne, ne...
Ne moti me.
Lepo te je videti.
Enako, Andy.
Vem, da ne moremo popraviti, kar si prestal.
Upam pa, da razumeš moj položaj.
Opravljala si svoje delo.
Želim, da veš,
kako dobro si se držal ves ta čas.
- Ničesar nisem storil. - Tako je.
Delo bi mi lahko zelo otežil, pa mi nisi.
Hvala.
Tole so še tvoje stvari.
Hotela sem ti jih poslati,
a sem očitno hotela preložiti neizogibno.
Lahko bi ostal.
Bi premislil o tem, da se vrneš?
Ne.
Neal Logiudice razmišlja, da bi šel v zasebni sektor.
Ne gre za to.
Ne morem več delati tega.
Ne po tem, ko sem bil na drugi strani.
Si prepričan?
Ja. Zelo.
Prav. Pošteno.
Morala sem vprašati.
Poskusi obdržati Neala.
Dober odvetnik je.
Ima nekaj slabih navad, a upam, da ga je tole izučilo.
V vsakem primeru boš dobival plačo,
dokler se ne odločiš, kaj naprej.
Vzemi si, kolikor časa potrebuješ.
To tudi nameravam.
Prav.
- Boš pozdravil Laurie? - Seveda.
Kmalu bi pozabila. Policija je zaključila preiskavo Patza.
Sem mislil, da že prej.
Ne vem. Nekaj stvari se ni ujemalo.
Nekaj podrobnosti. Saj veš.
A zdaj je zaključeno. Samo, da veš.
Ja. Hvala.
Nocoj nočeš biti silak.
- Živjo. - Živjo.
Kako je šlo z Lynn?
V redu. Pozdravlja te.
Pa kaj še.